"Vi kan lett tilgi et barn som er redd for mørket."
"Livets virkelige tragedie er når mennesker er redde for lyset" Platon
Det kommer til å bli bra.
REDDING, CALIFORNIA
NÅTID
Ikke glem å sortere det hvite og det mørke.
-Likte du ikke din blekede skjorte? -Er ikke pappa morsom?
Jeg overbeviste Mike om å gi meg fri på søndag.
Vi kan vel gå ut og gjøre noe morsomt?
Jeg har jobbet overtid i uken. Vi har råd til en barnevakt.
Flott, men jeg hadde tenkt å jobbe helg igjen.
Å, nei.
Jeg fikser det.
Kan du se den? Synet mitt har blitt så dårlig.
Jeg har ikke flere mynter.
-Her. Den rullet ikke langt. -Takk.
Ingen fare. Jeg tørker dem hjemme.
-Hallo? -Adam?
-Jake. -Det gjelder mamma.
Hva er det med henne?
-Har du hørt fra henne? -Nei. Hva skjer?
-Hun er forsvunnet. -Hva mener du?
Ingen har hørt fra henne. Vi måtte melde det til politiet.
Du må komme hjem. Ta med deg Beth og Emma. Vær så snill...
Jeg ville ikke besværet deg om det ikke var alvorlig.
Kom og bo hos mamma med oss. Vi ordner det sammen.
ORCUTT, CALIFORNIA
Hei, vennen.
Hei, vennen. Kan du lukke døren?
Hei, skatt. Det var en lang reise.
-Er hun ok? -Ja.
-Du kan gå inn. Jeg er med deg. -Jeg vet det.
-Hei. -Hei.
Hei, Beth. Jeg er så glad dere kunne komme.
Det kunne vært andre omstendigheter.
-Herregud, så søt hun er. -Takk.
Vær så god, kom inn.
Jeg er så glad for å se deg.
Hei.
Hun er herlig.
-Skal du ikke si ha det? -Vil du ha penger?
-Vær så snill, mamma. -Du vil alltid ha penger.
Ta det. Det er alt jeg har igjen.
Hva vil du meg? Bare stikk.
Stikk! Ut!
Godt å se deg, Adam.
Ja, i like måte.
-Jeg liker skjegget. -Takk.
Takk for at du har hjulpet Jake med dette.
Ja, vi gjør det vi kan.
Står til? Jeg er Jeff. Dette er min kone Sarah og vår venn Candice.
-Hyggelig. Takk for at dere er her. -Vi har hørt så mye om deg.
-Det ordner seg med mammaen din. -Takk skal dere ha.
-Er det mammas venner? -Ja, venner fra Gateways.
De har vært til stor hjelp. De gikk fra dør til dør på egen hånd.
Alt vi kan gjøre for å hjelpe til.
-Vi har ikke pratet. Jeg er Lawrence. -Adam.
Jeg vet det. Jeg har hørt mye om deg.
Hei, vær så god. Hei, jeg er Glenda.
Hyggelig å treffe deg.
-Var du den siste som så mamma? -Ja, på mandag etter møtet.
Evette og jeg gikk og spiste, og hun sa at hun skulle gå hjem.
-Hva gjør politiet? -De var nettopp her. De gjør alt de kan.
Mammaen din og jeg sto hverandre nær. Jeg bor lenger ned i gaten.
Min dør er alltid åpen.
Takk for at dere kom.
-God natt, Jeff. Takk. -Det er en spesiell liten jente.
-Vi finner henne. Slapp av. -Takk.
Takk, Lawrence.
-Virker som en hyggelig gutt. -Ja, det er han.
Han er som en bror for meg.
Godt at du er tilbake.
-Hei, har dere kommet i orden? -Ja, takk.
-Hun er herlig. -Hun er litt slitsom.
-Jeg trodde hun skulle sove mer i bilen. -Vi har sett bildene online.
Hun har blitt så stor. Hei, Emma. Det er moro å treffe deg.
-Hvem var alle de folkene? -Venner. De fleste var fra Gateways.
En støttegruppe som Evette var med i. Etter brannen ble hele byen med.
Alle så ut til å mene at de mistet noe eller noen.
Jake og jeg er også med. Det er et trygt miljø.
Det er som AA uten trinnene. Eller en slutte-å røyke-gruppe.
Det er nok bra for alle å få prate om det.
Hun minner meg om Sean.
Savner du ham?
-Jeg burde ikke ha... -Det gjør ingenting.
-Jeg er lei for at jeg tok det opp. -Slapp av.
Jeg er glad jeg fikk ha ham den tiden jeg fikk. En velsignelse.
-Jeg er glad at du har det så bra. -Livet har en måte å løse alt på.
Ikke sant? Ja.
-Nødtelefonen, hvilken adresse? -En brann på Cozen Canyon Rad 108.
-118? -Nei, 108. Kom nå!
-Er alle ute? -Nei, faren min er fanget i huset.
-Hvor i huset? -Jeg vet ikke. Vi kan ikke gå inn.
Adam!
Beth.
Beth?
Beth, hva driver du med?
De kan hjelpe oss. De ordner alt.
De ordner det her. De kan ordne alt.
De kan ordne dette. De kan ordne alt.
-Hvordan er livet i Redding? -Det er ok.
-Jeg er vokst opp der. -Har du reist mye?
-Ikke siden vi fikk Emma. -Ikke engang en ferie?
Vi burde reise alle fire. Til et eksotisk sted.
Ja, kanskje.
-Jeg liker halskjedet ditt. -Virkelig? Takk.
-Det er kanskje litt for mye? -Nei, det er vakkert.
Det ville kledd deg. Prøv det.
-Det ser bedre ut på deg. -Syns du?
-Ja, behold det. -Unnskyld? Nei, jeg kan ikke.
Behold det. Jeg har et nesten maken.
FORSVUNNET EVETTE MORRIS
-Hei, Glenda. -Hei.
Hun er enda mer bedårende i dag.
Du er den vakreste jenta i verden, Emma.
Hei, lille elsklingen.
Vi tok med noen flygeblad til deg.
-Hvor mange får jeg? -Det er et dusin. Du kan få mer.
Jeg ønsker at vi visste hvor hun var.
Jeg forstår ikke hvorfor hun forlot oss.
Vi har gjort alt sammen etter at sønnen min døde.
Dere burde også komme til Gateways.
Dere kan dele dem ut der, eller bare sitte med.
Det skal vi absolutt gjøre.
Hva vet du om Tom, mammas eks?
Vi har pratet med ham. Han vet ikke noe.
Jake og jeg skal prate med ham. Takk.
-Fin bil. -Liker du den?
Den er kanskje litt iøynefallende.
Litt for prangende, kanskje?
-Må ha kostet en del? -Jeg har jobbet hardt, ofret masse.
-Hvordan skal da huset ditt se ut? -Jeg kan kanskje skaffe deg en jobb.
-Jeg har ingen eksamen. -Du er broren min.
Men du foretrekker kanskje å slite deg ut utendørs.
Det er en hederlig jobb.
-Du vil vel ikke jobbe for meg, hva? -Må vi prate om det?
Vi fokuserer på å finne mamma.
Christy?
Tom! Tom!
-Hva gjør dere her? -Vi leter etter Tom.
-Hvorfor? -Vi må snakke med ham om moren vår.
-Ja, hvem er det? -Evette Morris.
Ja visst. Jeg likte henne. Hun var veldig fin.
Ok, takk skal du ha.
Jake Morris. Og du må være den andre. Den som stakk.
Adam, hva? Den første som gjenoppsto.
-Hva gjør dere her, gutter? -Vi vil prate om mammaen vår.
Jeg og Evette tilbrakte mye tid sammen.
Hvem tror dere purken først oppsøkte da hun forsvant?
Ja da, det høres logisk ut. Unnskyld at vi forstyrret.
-Vi ville høre om du kanskje... -Kanskje, hva?
Hva er dere ute etter?
-Vi vil bare finne mamma vår. -Vi begynner å bli urolige.
-Jeg sa at jeg ikke pratet med henne. -Hvorfor sluttet dere å ses?
Hvilken rolle spiller det? Har dere ikke tenkt på om hun rømte?
-Evette var en gærning. -Hva sa du?
Ta det rolig, Seth. Det er nok best at dere går.
Hvis du var i vår situasjon, hadde du forstått oss.
Jeg har et firma å drive her. Hvis du vil prate om mammaen deres-
-snakk med hennes gale venner.
-Hvilke venner? -De som er bak dere.
Det er på tide for dere å dra.
Kom an.
Jævla bøller.
Jeg har ikke sagt det, men mamma hadde mange problemer i fjor.
Jeg måtte legge henne inn på en klinikk. Hun var ikke stabil.
-Hva mener du? -Legen sa det var selvmordsforsøk.
-Men hun nektet for det. -Hva var et selvmordsforsøk?
-Hun blandet piller og alkohol. -Hvorfor har du ikke sagt noe?
Hun ble deprimert etter at du dro og det ble verre og verre.
Jeg ville ikke at du skulle føle skyld.
Hvorfor ringte du ikke? Holder hun på å bli gal?
Hun visste at du hadde mye -et kommende barn...
Hun ville ikke uroe deg.
Jeg sa ikke noe. Jeg burde ha gjort det. Unnskyld.
Kom hit, kom hit. Hva er det? Er du ok?
Er du ok? Hva?
Hva er det?
Jeg ga Emma mat. Hun sover endelig.
Deres liv virker mye lettere enn vårt.
Hva mener du med det?
Penger kan ikke kjøpe lykke, men det løser mange problemer.
Er du ikke lykkelig lenger?
Jo, det er jeg.
Du vet at det har vært slitsomt siden vi fikk Emma.
Jeg vet at vi ikke har alt de har, men jeg prøver virkelig.
Det er ikke din feil.
Beth.
Adam.
-Det er meg. -Angela?
Å, herregud. Jeg er så lei for at jeg ikke kjente deg igjen.
-Vil du komme inn? -Nei, jeg ville bare se deg.
-Jeg må advare deg. -Advare mot hva?
Har du møtt de folkene ennå? Din mammas venner?
Lawrence?
Gutten, ikke sant?
Hjelp er ikke det de tilbyr.
Stedet, folkene og spesielt Lawrence skal du ikke stole på.
Hvorfor skal vi ikke det?
Han er et monster.
Oppsøk meg.
Hjelper du meg med varene fra bilen?
Kan du fortelle hva som virkelig foregår med mamma?
-Hva mener du? -Dukker med øynene borte.
Selvmordsforsøk...Gateways.
-Fortell... -Hva skal jeg fortelle?
Fortell alt.
Hva vil du jeg skal si? Jeg vet ikke hvor hun er.
Hvorfor fortalte du ikke om selvmords- forsøket? Det er ikke første gang.
-Er det noe annet jeg burde vite? -Hvorfor skulle jeg ha sagt noe?
Du dro etter brannen. Ville du ha kommet tilbake?
Jeg håndterte det selv, som jeg alltid har gjort.
Hvorfor skulle jeg involvere deg? Du er grunnen til at det ble sånn.
Virkelig? Hvordan kan du skylde det på meg etter det du har gjort?
Tror du jeg vil bo her ved siden av deg og Christy etter det du gjorde?
Fatter du hvordan ydmykende det var?
Tror du det var lett for oss? Det var ikke noe jeg planla.
-Nonsens. -Ikke noe skjedde da dere var sammen.
-Det har jeg sagt. -Man gjør bare ikke sånt.
-Du visste at jeg elsket henne. -Jaså, det gjorde du?
Dere var sammen i et knapt år. Vi har vært gift i fire år.
Hvorfor skylder du det på meg? Er du fremdeles forelsket i henne?
Jeg er glad du er lykkelig.
Jeg...vil begynne med å be alle om unnskyldning.
Jeg vet at jeg var motstridig i starten, men å miste noen var fryktelig.
Min eneste skyld er at jeg var ikke like sterk som dere...
...eller som min kone.
Og jeg tenkte for meg selv... "Har jeg oversett noe?"
"Har jeg gjort noe galt?" Det var som om lyset aldri ble klart.
Og det har tatt litt tid, men...
...nå er vi til slutt lykkelige.
Din sorg er din egen og ingen kan si når du skal gå videre.
Men du kan finne trøst i at de som har gått videre har funnet en bedre sted.
En ny start. Jeg lover at du vil komme dit.
Du kan også begynne på nytt.
Jeg er så stolt av deg.
Dere har begge ofret så mye.
Men de belønninger dere vil høste-
-når livet nå åpner seg foran dere.
Når dere føler dere svake, husk.
Denne vil jorda dere. Et symbol for styrke og ny vekst.
Moro at du kom.
Gud, så søt den er.
For en herlig tale.
Unnskyld... Er det noe dere ikke forteller om mamma?
-Jeg har sagt alt jeg vet. -Vokterne...
-Vokterne? -Mamma hadde en interessant dukkesamling.
Ja, babyene hennes.
Evette elsket gamle, antikke porselensdukker.
Jaså? Hun stakk ut øynene, rev i stykker klærne...
...og skrev "voktere" på dem alle. Vet du noe om det?
Å, Evette.
La oss fokusere på Evettes gjenkomst.
Dette er et sted for fred, trygghet og forståelse.
Vi støtter hverandre. Nå støtter vi letingen etter Evette.
Du og Beth er alltid velkommen hit. Dere er velkommen når som helst.
Burde ikke du være på skolen?
Hva blir sagt om et glass vin? Jeg tok med en flaske.
-Jeg burde ikke drikke for Emmas skyld. -Vi skal ingen steder. Ta det litt rolig.
Gjør noe for deg selv for en gang skyld.
Skulle ikke du ville ha noe som du alltid hadde ønsket deg?
Vi har det bra. Vi klarer oss.
Men det stopper deg ikke fra å ville ha...
...begjære noe.
...trenge noe.
Nei.
Jeg hørte at du pratet med jentene fra Gateways.
-Hei. -Hva bys det på?
Yndlingsvinen din. Her.
Takk.
-Er du ok? -Ja.
-Jeg er så glad jeg har deg. -Jeg er glad jeg har deg.
Hei, det er Evette.
Mamma? Mamma!
Hei, det er Evette. Legg igjen en beskjed.
-Hvor skal du? -Jeg tar en kjøretur.
-Så her sent? -Jeg vil vite hva Tom vet.
-Vil du ha selskap? -Nei.
-Hei, har du det bra? -Ja, jeg skal legge meg.
-Du har kommet i form raskt. -Takk.
-Jeg har nesten min gamle vekt. -Adam kan nok ikke styre seg.
Jeg vet ikke. Det hadde vært fint.
Saker og ting har forandret seg siden vi fikk Emma.
Det er annerledes.
Og vi er annerledes.
Du kan få det du vil om du virkelig vil ha det.
Beth...
Alle kan få hva som helst, men ingen kan få alt.
Adam.
Har du brutt deg inn hos meg? Tror du jeg har henne her?
-La politiet skaffe ransakingsordre. -Nei.
Du tror du er tøff, hva? Det fins ting her som er mye tøffere.
Hva slags ting?
Byen er full av galskap. Du burde mase på Glenda, ikke meg.
-Er du en av dem? -Hva?
-Er du en av dem? -En av hvem?
Er du en av dem?
Hva i helvete, Jake? Hvorfor gjorde du det?
Han ville skjære skallen av deg.
Vent litt.
-Du tror vel ikke at han er død, hva? -Nei, jeg slo ham bare.
Han lever.
-Hva gjør du? -Jeg ringer etter ambulanse.
-Tenk på hva du gjør. -Tenk på hva du gjorde.
Hadde jeg ikke kommet, hadde du ligget der.
-Han er ikke død. Han kommer til å våkne. -Ja, og han sier at han så meg.
Han stinker sprit. Han vil ikke huske det dogg.
Kom an!
-Hva gjør du? -Jeg syntes jeg så mamma.
-Jeg tror du ser syner. -Gjør jeg?
-Nei, jeg vet hva jeg så. -Adam, vent.
Adam, du skal ikke...
Vent her.
-Hei! -Hvem er der oppe?
-Hvor da? -Jeg så moren min der oppe.
-Jeg forstår ikke. I mitt hus? -Vær så snill, får jeg se der oppe?
-Det er ikke noe der. Jeg bor alene. -Vær så snill, Glenda.
-Jeg må finne ut hva jeg så. -Nei, vær så snill.
Ikke gå dit opp. Jeg bor alene!
Nei, nei, nei!
Stopp ham!
Vær så snill, la være.
Stopp ham.
Nei, nei, nei.
Stopp ham.
Nei, nei, nei!
Nei!
Der er han.
Barnet mitt.
Jeg kunne ikke redde ham etter brannen.
Vær så snill, ikke si det til noen.
Hva i helvete?
-Hei, hvordan går det? -Ok. Jeg er bare litt trett.
-Er du ok? -Ja, ingen fare.
-Du ser også trett ut. -Takk.
Nei, unnskyld. Jeg mener at du ser flott ut. Du er vakker.
Er du redd for at jeg skal ha følelser for ham igjen?
Er du redd for at han ikke har tilgitt deg?
Får jeg si begge to? Jeg vil bare at han skal stole på meg igjen.
Jeg vet ikke hvordan dette skal funke. Han virker sint på meg.
-Er du ikke urolig for meg? -Nei.
-Du vet at jeg elsker deg. -Selvsagt.
Hei.
-Var du ok i går kveld? -Hva mener du?
-Du gråt i søvne. -Gjorde jeg?
Jeg trodde det.
Du drømte sikkert bare.
Jeg husker ikke.
Det kommer til å bli bra.
-Hei. -Hva handlet det om?
-Han ser bare til oss. -Hvor nær står du dem?
-De vil bare hjelpe oss. -Gjør de?
-Husker du Angela? -Hvilken Angela?
Angela fra high school...? Ikke?
-Dannys søster? -Ja. Hva er det med henne?
-Vet du om hun har det bra? -Hva mener du?
Hei.
-Hva har du for planer i dag? -Jeg vet ikke.-Hva med henne?
Det var ikke viktig.
FORSVUNNET EVETTE MORRIS
Lawrence!
-Hei, vi kommer straks tilbake. -Må du gå nå?
Vi skal hente klær og sånt. Vi er tilbake om noen timer.
-Noen timer? -Ja.
Jeg la igjen to beskjeder til politien. Jeg har ikke hørt noe ennå.
-Ok, jeg ringer ham fra bilen. -Hvorfor kan ikke Christy gjøre det?
Er du ok? Ta det rolig.
-Hva gjør du? -Kvitter meg med dritten. Jeg kommer.
-Vil du at hag blir med? -Nei, bli hos babyen.
-Jeg skal til bunns i dette. -Adam!
Du vet at vi fortjener bedre enn dette.
Det vil ordne seg for oss... snart.
Denne gruppen er fantastisk. Dere har alle gjort det så bra.
Vi hadde vår del av problemer, men alt har blitt rettet opp.
Belønningene i kveld vil bli så tilfredsstillende.
Hun er vakker.
Hun er så perfekt.
Husker du da vi hengte her som barn? Da vi satte opp disse?
Jeg trodde jeg ville finne deg her.
Jeg er så glad at du kom.
Disse skogene har blitt hjemmet mitt.
Det er det eneste stedet som ikke ble ødelagt av brannen.
Det er nok derfor de ikke liker å komme hit.
Hvorfor sa du at Lawrence er et monster?
Hvor de enn kommer fra. Hvilket mørke de enn kommer fra...
...så er de her, Adam. Enten er du med dem, eller så er du her.
Med meg.
Kom.
Det første jeg fant var Sirupskatastrofen i Boston, 1919.
Gateways var der for å hjelpe folk å komme på føttene igjen.
For en jobber de gjorde. Folk fortsatte å leve som om ikke noe hendte.
Og så begynte spebarn stjeles. Barna til folk som ble med.
Og tørke, branner, jordskjelv, tornadoer...
Der Gateways fins, kommer alle ut av katastrofen lykkelige...
...og med ett barn mindre.
De dukket opp to uker før brannen.
Det er som om de visste om ting på forhånd.
De vet om det, eller så forårsaker de katastrofene.
Hvordan kan de forårsake en katastrofe?
Alltid noen uker før noe skjer.
Og alltid med ham.
1964.
-Det er umulig. -Jeg ønsker det hadde vært det.
...Hjemløse, hundrevis av omkomne...
Gateways startet brannene.
-Hva er han? -Han brenner ned ens liv...
...og så kjøpslår han med deg. Et barn mot et perfekt liv.
-Hvorfor barn? -Jeg vet ikke.
De er barn, uskyldige, de vet ikke bedre.
Man kan oppdra dem på en viss måte eller bare ta deres sjeler.
Det eneste jeg vet at barna aldri vender tilbake.
Du må få barnet ditt bort herfra så fort som mulig.
De bearbeider sikkert kona di. De går etter moren først.
Det var det de gjorde med Christy.
Angela!
Hvor er hun?
-Beth... Hvor er du? -Jeg er hjemme.
Du må vekk derfra nå. Jake og Christy prøver ikke hjelpe oss.
Alle kan ha noe, men ingen kan ha alt.
Beth!
Svar!
Hei, det er Beth. Legg igjen en beskjed.
Hallo. Velkommen.
-Hvor er Emma? -Adam, du må slippe henne.
-Hvor er datteren min? -Hun kommer til et bedre sted...
...så at du og kona di kan finne lykken i dette livet.
-Ikke rør meg. -Adam!
-Hva har du gjort med Beth og Emma? -Jeg vet at du er oppbrakt og redd.
-Det er ikke det du tror. -Hvem er vokterne?
-Ro deg ned. -Jeg vet hva du gjorde med barnet ditt.
-Vi gjorde det vi kunne. -Jeg bryr meg ikke.
-Ro deg ned. -Hvor er datteren min?
Vi tar henne til et bedre sted. Det er for din egen skyld, Adam.
Slutt! Slutt!
Adam.
-Å, Adam. -Mamma?
Jeg er så lei for det. Det var eneste måten å få deg hit på.
-Hva? Mamma, hvor har du vært? -Ikke langt borte. Jeg har iakttatt deg.
-Familien din får en fin framtid. -Hvor er de?
De er her. De har det bra. Bli med oss. Ikke kjemp imot.
Du fortjener det liv du aldri hadde.
-Jeg var så urolig for deg. -Jeg er lei for det, skatt.
-Jeg elsker deg. -Jeg elsker deg.
Unnskyld at jeg ikke var der for deg.
-Hvor skal vi? -Vent og se. Vær tålmodig.
Jeg ønsker at jeg hadde kunnet gjøre dette med dere begge.
De sa at du var forsvunnet.
Adam, kjemp imot eller ta imot.
Du vil forstå når det skjer.
Beth?
Adam.
De vil fikse oss.
-Er du klar? -Det er jeg.
Klar for hva?
Adam, du må miste alt før du forstår.
Til og med meg, moren din. Nå vet du det.
-Hva vet jeg? -Nå forstår du hva det er å være tom.
Nå skal du la deg fylles.
Emma vil forlate denne grusomme verden.
Hun blir fri fra sykdommer og til og med aldring, som Lawrence.
-Hva snakker du om? -Vi kan ta del av framtiden.
Dette er vilt! Beth, hva har de sagt til deg?
Hvorfor er hun her? Hvorfor er Emma her?
Slipp meg!
Slipp meg, vær så snill! Slutt!
Beth, ikke gi henne til ham!
Beth, vær så snill!
Nei!
-Nei! Hvor er hun? -Slipp henne.
Nei, nei, nei.
Jeg elsker deg.
ET DOBBELT MARERITT
Før Emma
VOKTERE
FORSVUNNET EVETTE MORRIS
Ikke slutt
Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad www.ordiovision.com